TUHKATRIINU
Lugu Tuhkatriinust sündis paljude sajandite eest.
Lugu elab üha edasi ja igaüks jutustab seda omal viisil.
Muinasjuturiigi elanikud!
Siin kuninglik heerold. Kas kuulete mind?
Küll on meeldiv see uudis, mille teile nüüd edastan!
Lossis on kõik balliks valmis.
Ballile kutsutud! Ärge unustage, et olete kutsutud!
Ballil juhtub tingimata midagi imelist. Meil on ju muinasjuturiik.
Tulge kohale, ärge unustage. Ausõna, te ei kahetse.
Kuningas ärkas varahommikul, pühkis ise paraadtrepilt tolmu.
Siis läks köögis peakokaga tülli, loobus raevuhoos troonist.
Muutis meelt ja kontrollib nüüd teed, et kõik oleks korras.
Näete?
Tere, härra metsavaht. - Tere, teie kõrgus.
Olen ammu tahtnud küsida: miks te kogu aeg ringi vahite?
Kas metsa on ilmunud koletis, kes teie elu ähvardab?
Ei, koletise pistaksin surnuks.
Ehk on metsas röövlid? - Mis te nüüd! Ajaksin nad välja.
Ehk jälitab teid kuri võlur? - Ei, temaga tuleksin toime.
Kes teid siis sellisesse seisundisse on viinud?
Minu naine.
Naine on mul kenake, aga vali, ja nad hoiavad mind oma käpa all.
Abikaasa oma kahe tütrega eelmisest abielust.
Kolmandat päeva sätivad balliks ja on meid ära vaevanud.
Mind ja minu tütart, kes sai minu pärast kasutütreks.
Lähen ära kloostrisse, kui minu riigis nii kurbi asju juhtub!
Elage ise, nii nagu oskate. Häbi, metsavaht!
Tasa, valitseja, minu maja on lähedal, kui naine kuuleb, olen kadunud!
Ärge mõistke hukka, naine on mul eriline.
Inimsööja sõi tema kaksikõe ära, sai mürgituse ja suri.
Näete, kui mürgised iseloomud selles peres on.
Olgu, jään ametisse edasi, andke mulle kroon.
Unustage kõik ja tulge ballile. Võtke tütar ka kaasa.
Tuhkatriinu? Mis te nüüd, ta on veel pisike.
Ise teate, aga pidu tuleb selline, et kõik teie mured ununevad.
Siin on kõik omad.
Kell.
Luud.
Pannid.
Ahjuroop.
Tuli, kolle.
Sõbrad, puistame südant.
Teate, millest ma mõtlen? Vaat millest.
Emake ja õed kutsuti ballile, aga mind mitte.
See pole õiglane. Õigus?
Nad tantsivad printsiga. Aga minust pole ta kuulnudki.
Nad söövad jäätist. Aga mina mitte.
Kuigi armastan seda rohkem, kui keegi teine maailmas.
Põrandat pestes õppisin tantsima, solvanguid taludes mõtlema.
Kassi nurrumist kuulates õppisin laulma.
Keegi ei tea seda. Kurb, kas pole?
Tahaksin, et inimesed näeksid, kes ma olen.
Tahan, et nad näeksid seda ise. Ilma minu abita, sest olen uhke.
Kas tõesti ei juhtu see kunagi? Kas tõesti ei oota mind kunagi rõõm?
Kahjulik on ballile sõitmata jätta, kui sa seda väärid.
Nii võib haigekski jääda.
Tahan, et õnn tuleks minu õuele.
Tüütu on endale ise kingitusi teha sünnipäevaks ja pühadeks.
Head inimesed, kus te küll olete?
Head inimesed, ae?
Mis siis ikka.
Vaat millega end lohutan.
Teiste ära sõites jooksen lossiparki ja imetlen pidu aknast.
Tantsid!
Olen ballile sättimisest surmväsinud, aga sina tantsid.
Hoolitsen sinu eest rohkem kui oma tütarde eest.
Neile ei tee ma kuude kaupa ühtegi märkust.
Sind kasvatan hommikust õhtuni. Ja kus on tänu?
Kus on tänu?
Sa tahtsid täna lossiparki joosta.
Kui kõik ära sõidavad, emake, siis ei vaja mind keegi.
Tule mu järel, Tuhkatriinu.
Üks, kaks, kolm...
Kas teate tibukesed, mis see laiskvorst tegi? Tantsis!
Enne kui kätised külge õmbles? - Need on ammu õmmeldud, õeke Anna.
Enne kui krae ära triikis? - See on ammu triigitud, Marianna.
Tantsis, mõtlemata, kui väsinud ma olen ballile sättimisest.
Ma keetsin kohvi, et võiksite end turgutada.
Kohe toon. - Paigal, häbematu!
Tal on kõigeks vastus valmis. - Saaks meid ainult hulluks ajada!
Saaks ainult vaielda!
Kus su isa on, tänamatu? Kus see koletis on?
Ma nägin teda kodu lähedal metsas.
Mis ta seal tegi? - Rääkis kuningaga.
Kuningaga?!
Kuningaga!
Rääkis kuningaga!
Miks sa varem ei öelnud?
Kus sa oled, madu? Jõletis! - Ma olen siin, kallis.
Kus sa olid? - Metsas.
Mis sa seal tegid? - Tahtsin karuga võidelda.
Milleks? - Et puhata kodustest asjadest, kallis.
Vaata mulle silma!
On see tõsi, et rääkisid kuningaga? - Puhas tõde, naisuke.
Kas palusid endal palka tõsta? - Ei tulnud pähegi.
Kas palusid mind ja tütreid esikaunitaride raamatusse kirjutada?
Mis sa nüüd. - Sa rääkisid kuningaga ega küsinud midagi?
Me puhusime lihtsalt sõbralikult juttu.
Mürgine madu!
Ma õnnetu! Enne balli rikuti tuju ära!
Miks ma pean kõike ise tegema? Rügan nagu hobune.
Jooksen, toimetan, kauplen, uurin, lunin, hurman.
Hangin ja saavutan.
Sellised tutvused, et kuningaski kadestaks.
Aga see jõletis!
Ei! Otsustatud.
Söön sind majast välja.
Sa sured metsas, kus karu sind nahka paneb.
Ei, emake! Pole vaja! Palun teid!
Vaadake, mis ma tegin! Atlassist roosi. Nagu ehtne.
Vastik lill. - Milline jõledus. - Milline maitsetus.
Võinuksin kleitidele kinnitada. Aga kui teile ei meeldi, viskan ära.
Ei, anna siia! Ise ütlesid, et maitsetu. - Sina ütlesid, et jõledus.
Tibukesed, pole vaja pahandada. Tüli lõpetamiseks võtan lille endale.
Kas said kleidid ühe ööga valmis, nagu käskisin?
Jah, emake. - Näita.
Milline maitsetus! - Milline jõledus!
Tuhkatriinu, sa tahtsid parki joosta ja lossi akende all seista?
Kas tohib? - Tohib, kallis.
Aga enne korista toad, pese aknad-põrandad, kasta peenrad,
istuta seitse roosipõõsast, sorteeri valged ja pruunid oad.
Mõtle oma tegude üle järele ja jahvata seitsmeks nädalaks kohvi.
Sellega ei tule kuu ajagagi toime! - Kiirusta siis, kullake.
Mind hüütakse Tuhkatriinuks, sest tule juures ma jõudu ei säästa.
Teen köögis palehigis tööd ja kolde juures askeldan.
Olen alati tuhane.
Lahkusest hommikust õhtuni tööga end rebestan.
Kõik käsutavad, aga tänada keegi ei taha.
Oma kurbust ma välja ei näita, ei nuta, vaid laulan ja naeratan.
Kas tõesti ei pääse ma iialgi tuhast ja nõest?
Tere, ristitütar. - Kallis ristiema!
Te ilmute alati nii ootamatult. - Jah, mulle meeldib see.
Viimati ilmusite pimedast nurgast, aga täna õhust! - Jah, ma olen osav.
Sa pole ikka veel harjunud minu kiirete muutumistega.
Ma imetlen seda. Armastan väga imesid!
Imesid pole veel juhtunud.
Haldjad muudavad oma vanust sama ruttu, kui inimesed punastavad.
Kurbus vanandab, aga rõõm noorendab.
Näed, kuidas sinuga kohtumine mind rõõmustas.
Ma ei küsi, kuidas sa elad. Sind solvati täna.
Kakskümmend neli korda.
Neist põhjuseta? - Kakskümmend neli.
Sa väärisid täna kiitust. - Kolmsada kolmkümmend kolm korda.
Ja nemad? - Ei kiitnud kordagi.
Vihkan neid, kes midagi ei tee, ja armastan töökaid.
Armastan sind ja vihkan sinu kurja võõrasema.
Ammu oleksin muutnud ta konnaks, aga eidel on tohutud tutvused.
Räägime parem sinust. Kas ballile tahad sõita?
Jah, väga! Aga ma ei saa. - Ära vaidle. Sa lähed.
Kahjulik on jätta ballile sõitmata, kui sa seda väärid.
Aga mul on nii palju tööd. - Täna töötavad sinu eest sõbrad.
Poiss!
Jänesed rohivad peenrad. Hiired sordivad oad.
Kassid jahvatavad kohvi. - Aga roosid? - Roosid kasvavad ise.
Kohe asun imesid tegema. Jumaldan seda tööd!
Poiss, võlukepike!
Esmalt veeretame siia kõrvitsa.
Aitäh, kallis ristiema! - Oota, tõld ei sõida ilma hobusteta.
Aitäh, kallis ristiema! - Oota, tõld ei sõida ilma kutsarita.
Imed ei ole veel lõppenud.
Kutsar?
Aja viie minuti pärast tõld ette.
Kas nüüd võin sõita? - Kallis, oled sina alles plikake.
Kuidas saab ballile minna sellises kleidis?
Kas tõesti olen see mina? - Jah, see oled sina.
Usu mind. Näen kõiki inimesi läbi.
Isegi neid, keda armastan.
Näen, et isegi uhkes kleidis,
oled ikka endine hea ja töökas tüdruk.
Jäägi selliseks, see toob sulle õnne.
Lähme, aitan su tõlda.
Andke andeks.
Ma pole võlur, alles õpipoiss, aga kuulake mind ära.
Kuulame ta ära. Hea poiss, viieline, loeb palju ja luuletab.
Räägi, me kuulame sind.
Kallis Tuhkatriinu, ma vaatan, kuidas te töötate.
Teil on kuldsed käed, olete kannatlik ja lahke.
Te ei tea, aga olen teiega sõbraks saanud.
Kuigi ma alles õpin võluriks, lubage mul öelda,
et sõprus aitab meil teha tõelisi imesid.
Kristallkingakesed.
Need loovad teile õnne, sest ihkan seda kogu südamest.
Võtke need.
Aitäh, kallis poiss. Ma ei unusta kunagi sinu lahkust.
Nüüd, mu kallis, jäta meelde peamine:
täpselt keskööl pead sa koju tagasi tulema. - Hästi.
Keskööl muutub sinu uus kleit räbalaiks,
hobused muutuvad taas hiirteks, kutsar rotiks ja tõld kõrvitsaks.
Pea meeles! - Hästi, jätan kindlalt meelde.
Poiss.
Aitäh, kallis ristiema!
Tere! Lõpuks ometi! Väga rõõmustav!
Lubage esitleda kuningas.
Ärge tehke kniksu trepil, see on väga ohtlik.
Ärge võtke kinnast käest. Mul on väga hea meel, et te tulite.
Tere. - Tere.
Teie kõrgus, kui paha lugu. - Milles asi?
Teie ilus pitskrae on rebenenud. - Kus? - Vaadake.
Õudus! Korralagedus! Miks mulle sellest ei teatatud?
Argpüksid ja valevorstid!
Lähen ära kloostrisse, kui õukondlased nii halvasti käituvad!
Hüvasti, preili! - Mis te nüüd, kuningas!
Kuidas võib sellise pisiasja pärast tujust langeda?
Pole vaja. Parandan krae nii ära, et midagi ei jää näha.
Kas teil nõela ja niiti on? - Muidugi, olen ettenägelik.
Olgu nii. Jään troonile. - Istuge, teie kõrgus.
Vaat nii, et mul oleks käepärane. Aga istuge ilusti, muidu torkan.
Kui hea meel mul teie üle on! Jumaldan uusi salapäraseid külalisi.
Vanad sõbrad on toredad, aga nii ettearvatavad.
Näiteks Saabastega Kass, tubli poiss, aga nii kui tuleb,
viskab saapad jalast ja jääb kamina ette põõnama.
Ei ta hüppa ega jookse minuga. Või näiteks Pöialpoiss.
Mängib raha peale peitust, aga proovi teda üles leida!
Tuska teeb.
Ja mis peamine, nende muinasjutud on ju möödanik.
Aga teie... Uskuge, teid ootavad ees imelised sündmused.
Tõesti? - Kuninga ausõna.
Ongi valmis. Kas tasus lärmata ja jonnida?
Ime! Midagi pole näha. Teil on kuldsed käed!
Ja räägite nii lihtsalt ja siiralt. Mul on teie üle hea meel. Lähme!
Kirjuta üles, emake. Prints vaatas mind kolm korda,
naeratas ühe korra, ohkas ühe korra.
Ohkas ühe korra? - Ühe korra. - Kokku viis.
Mulle ütles kuningas ühe korra: "Väga meeldiv teid näha",
"Ha-haa" ühe korra, "Astuge edasi, siin puhub" ühe korra.
Kokku kolm korda. - Milleks teile need märkmed?
Ära sega meil lõbutsemast. - Alati ta toriseb. - Milline pidu!
Viis pluss kolm. Kokku üheksa kuninglikku tähelepanuavaldust.
Nüüd lasen teid esikaunitarideks kuulutada.
Kümme tähelepanuavaldust.
Prints, pojake!
Vaata, kes tuli!
Tunned ära? Kes see on?
Saladuslik ja kaunis võõras. - Kui nutikas poiss! Õige!
Miks sa kahvatusid, miks sa vaikid?
Vaikin, sest ei suuda rääkida.
Ärge uskuge! Suudab küll. Nii luuletusi, kõnesid kui komplimente.
Lähme, ma tutvustan teile kõiki oma õukondlasi.
Kas olete sõidust väsinud? - Mis te nüüd! Sõites ma puhkasin.
Lubage tutvustada tütarlast, kes on siin esmakordselt.
Ülisiirast ja muinasjutuliselt kena.
Lubage tutvustada oma ministreid.
Ballitantsude minister, markii De-Pa-De Trua.
Teie kõrgus, ma tunnen seda tüdrukut.
Ta on... imeline lilleke. - Kui efektne kompliment!
Teie ei tunnegi mind ära? - Ei julge.
Kohe algab kuninglik pandimäng. Keegi ei määra ega võta pante.
Kõik teevad, mida kuningas tahab. Esimese pandi lunastate teie.
Kuidas teile siin meeldib, preili? - Väga!
Laulge ja tantsige siis meile midagi! - Hästi.
Kohe nõus! Kui armas tüdruk! Pojake!
Laulan teile ühe lastelaulu. See teeb tuju heaks.
Laulu nimi on "Lahke põrnikas".
Lapsed, seiske ringi, seiske ringi.
Elas kord lahke põrnikas, kõigi vana sõber.
Kunagi ta ei torisenud, karjunud ega virisenud.
Ainult väristas tiibu ja karmilt keelas pisarad.
Lapsed, seiske ringi, seiske ringi.
Sina oled minu ja mina sinu sõber.
Meile kalliks sai see vana lahke põrnikas.
Sel naljatilgal on väga lõbus meel.
Lapsed, seiske ringi, seiske ringi.
Sina oled minu ja mina sinu sõber.
Kes on see armas vanake, kes ilma muusikata tantsib?
See on maailma kõige lahkem võlur!
Ta ei suutnud ühegi soovi täitmisest keelduda.
Seda kasutati nii kurjasti ära, et ta toppis kõrvad vaha täis.
Nüüd ei kuule ta kellegi palveid. Aga ka muusikat mitte.
Tehke nii, et minu tütred kantaks esikaunitaride raamatusse!
Kuulake! Esi... Kaunitaride...
Vabandust, proua. Järgmise pandi lunastate teie.
Tehke kõigi kohalviibijate jaoks midagi imelist ja meeldivat.
See on väga kerge, teie kõrgus.
Ärge kartke. - Ma ei karda üldse.
Ootasin tänaselt õhtult imesid ja siin need on.
Kus me oleme? - Kandusime muinasjutumaale.
Kus siis teised on? - Igaüks on seal, kus talle meeldib.
Muinasjutumaa on suur, aga me jääme siia vaid viivuks.
Siin võib veeta vaid üheksa minutit ja kümme sekundit.
Kahju, eks? - Jah.
Te olete kurb? - Ma ei tea.
Kas tohib midagi küsida? - Tohib.
Üks minu sõber, ka prints ja üsna julge, kohtas ka neidu,
kes talle nii meeldima hakkas, et ta kaotas täiesti pea.
Mida te soovitate tal teha?
Ehk printsile ainult tundus, et neiu talle väga meeldib?
Ei. Ta teab, et midagi sellist pole temaga veel juhtunud ega juhtugi.
Te olete kui unenägu või nägemus.
Äkki liigahtan, äkki unustan end ja ahastuses ärkan üles.
Äkki unustan end ja ahastuses ärkan üles.
Sõnade ega pisaratega, mu ingel, ma teid ei puutu.
Aga loodan, et taipate ise, mis minuga on.
Armas, lahke, salapärane külaline.
Teie aeg on läbi, lõpetage vestlus.
Lõpetage vestlus.
Kas olete võlumaalt tagasi? - Ei tea.
Vist veel mitte. Mis teie arvate? - Mina arvan ka nii.
Palun teid tantsule, kaunis preili.
Vabandage, aga järgmine tants kuulub mulle.
Mõnel päeval väsin ma nii ära, et näen isegi unes, et tahan magada.
Täna on aga nii lõbus, et kuigi tantsin, tahan üha rohkem tantsida.
Võlumaa! Milline edu mul seal oli. - Millised juuksurisalongid seal on!
Millised lõhnaõlid seal on!
Tänan! Vein, mida võlutrahteris võlupeekrist jõime, oli muinasjutuline.
Proovige ära arvata, millest ma praegu mõtlen.
Te mõtlete sellest, kui tore oleks jäätist süüa.
Mul on väga häbi, aga te arvasite ära.
Tuligi õnn minu õuele.
Mul on aega veel tervelt tund ja viisteist minutit.
Tund aega!
Kallis Tuhkatriinu!
Mul on teile väga kurb sõnum. - Kurb?
Kuningas käskis kõik kellad tund aega tagasi keerata. - Kuidas?
Ta tahtis, et külalised saaksid kauem tantsida.
Nii et minu aeg on peaaegu otsas? - Peaaegu otsas.
Anun teid, ärge kurvastage. Ma küll alles õpin võluriks,
aga mulle tundub, et kõik võib veel hästi lõppeda.
Parim jäätis kogu ilmas! Ise valisin välja.
Mis teiega on?
Aitäh teile, kallis prints.
Et olete nii hoolitsev ja viisakas. Hell. Lahke.
Kedagi paremat ei ole ma kohanud. - Miks te räägite nii nukralt?
Sest mul on aeg lahkuda.
Ei! Ma ei saa teid minema lasta. Ausõna, ei saa!
Mõtlesin kõik läbi ja tahtsin öelda, et ma armastan teid.
Mida ma küll räägin? Ärge minge!
Jääge siia! - Ma ei saa.
Ma pole nii naljakas, kui tundub. Te lihtsalt meeldite mulle väga.
Seda ei saa ju pahaks panna. Jääge siia! Andestage mulle!
Ma armastan teid.
Poiss on nii vallatu!
Kallis Tuhkatriinu.
Tõin veidi jäätist, et teie tuju paremaks teha.
Maitske, tehke mulle head meelt, klaasi viin tagasi. - Aitäh. Tahad?
Mis juhtus, poiss? Kas jäid haigeks? Nii ma arvasin.
Ma olen täiesti terve. - Pole ilus vanemaid petta.
Nelikümmend portsu jäätist! Milline häbi!
Lapsest peale pole sa niiviisi liialdanud.
Oled kõhu ära külmetanud! - Ma pole jäätist puutunud, isa.
Kuidas ei ole? Õige küll. Mis sinuga siis on?
Ma olen armunud, isa. Jah.
Armusin meie lahkesse külalisse. Aga ta jooksis ära.
Nii kiiresti, et kristallking jalast libises ja jäi trepile.
Armusid?
Armusid!
Lähen kloostrisse, põrgu päralt! Elage, kuidas tahate!
Miks mulle ette ei kantud, et oled suureks kasvanud?
Isa, ma laulsin sulle sellest terve laulu!
Tõesti? - Jah. - Olgu nii, jään siia.
Poiss on armunud!
Milline õnn! - See ei ole õnn.
Jama. - Ta ei armasta mind.
Armastab küll! Seepärast ei jäänudki õhtustama.
Lähme talle järele! - Ei, isa.
Ma olen solvunud. - Siis otsin ta ise üles.
Halloo! Halloo!
Kuningriigi väravavahid, kas kuulete mind?
Kuuleme, teie kõrgus!
Kas meie väravatest pole välja sõitnud ühe kingaga neidu?
Mitme kingaga? - Ühe!
Blond või brünett? - Blond!
Kui vana ta on? - Umbes kuusteist!
Kas kenake? - Väga!
Saame aru! Ei sõitnud! Keegi ei sõitnud!
Miks te siis palju pärisite, tolvanid?
Huvi pärast, teie kõrgus! - On lollid!
Mitte kedagi välja lasta! Väravad kinni panna!
Sõdurid, kas teate, mis on armastus?
Minu ainus poeg ja järeltulija on armunud. Sügavalt.
Kohe, kui ta neiuga rääkinud oli, pani too jooksu. - Ikka juhtub!
Ärge katkestage mind! Mida nüüd teha?
Sõidame ministriga riigis ringi ja vaatame pikksilmaga.
Teie otsite pruuti selle kristallkingakese abil.
Neiu, kellele king paras on, saabki printsi pruudiks.
Selge? - Selge!
Varakambrist antakse teile seitsmepenikoormasaapad.
Õhtuks olgu pruut leitud! Sammu marss!
Tervist, preilid! Vabandage, et ilmume teie ette paljajalu,
aga need on seitsmepenikoormasaapad.
Näen. Miks te need jalga panite? - Et printsi pruut kinni püüda.
Need saapad viivad meid kurat teab kuhu.
Kui paljudest neidudest oleme hooga mööda kihutanud!
Ja veel rohkemaid poolsurnuks ehmatanud.
Lubage teie tütardele kinga jalga proovida.
Palun! Mis number jalale? - Ei oska öelda.
Kellele king paras on, sellest saabki printsi pruut.
King on täpselt paras ühele minu tütardest.
Kutsuge kuningas. King sobib ühele minu tütrele.
Oleksin väga tänulik. Kas mõistate?
Kuldan üle! - Aga kuidas proovimisega jääb?
Kaks vaati veini.
Ei, ilma proovimata ei saa. Käsk on käsk.
Anna, Marianna, tulge siia.
Suru suurt varvast.
Suru kanda.
Kas teil teisi suurusi ei ole? - Ei, proua.
Mis nüüd teha?
Tuhkatriinul on kuldsed käed! Tema saab kõigega hakkama.
Tuhkatriinu!
Tuhkatriinu... - Jah, emake?
Vahel oleme sinuga tülitsenud, aga ära sellepärast pahanda.
Olen sulle alati head soovinud. Tasu nüüd sinagi mulle heaga.
Sa saad kõigega hakkama, sul on kuldsed käed.
Emake! - Pane king jalga...
Mulle! - Annale.
Kui king talle sobib, abiellub prints temaga.
Emake, ma ei saa. - Palun, mu tibuke, mu lemmik...
Ma ei saa! - Aita Annat!
Aita Annat!
Ei mingi hinna eest.
Mine jäta isaga hüvasti. Söön ta majast välja.
Sa tead minu tutvusi. Ta sureb kongis!
Pole vaja! - Hei, meheke! - Emake!
Hästi. Ma proovin.
Soovin õnne, Anna! Teie kuninglik kõrgus.
Nüüd nad mul alles tantsivad lossis!
Löön korra majja. Marianna ära ulu.
Kuningas on lesk, panen ka sind mehele.
Kahju, et riik nii väike on, siin ei saa ju volilt möllata.
Pole viga, pööran naabritega tülli. Seda ma oskan.
Sõdurid, paljajalu lossi! Kuninga ämma järel sammu marss!
Mis on minuga küll lahti?
Vaevu armudes ma läksin lahku, sinust loobusin.
Äkki läksin sinust lahku, sinust loobusin.
Üks samm, üksainus liigutus, tagasiteed enam ei ole.
Hajus õnn kui nägemus, nüüd mure ootab ees.
Mis on minuga küll lahti?
Näen vaid üht: minu headus mind hukutas.
Minu headus mind hukutas.
Ehmatasin sind! Ära karda.
Ma ei ole röövel ega kuri inimene, vaid kõigest õnnetu prints.
Hommikust peale hulgun metsas leidmata endale asu.
Ega sa ei tea, kes siin läheduses praegu laulis?
Ega sa kedagi ei kohanud?
Ma olen nii õnnetu, kui ei kunagi varem.
Pean üles leidma ühe neiu ja küsima, miks ta mulle haiget tegi.
Ma ei näe sind, aga arvan, et oled hea tüdruk. Aita mind!
Aita mind!
Pidage!
Olen ehk hulluks läinud, aga ega teie siin praegu ei laulnud?
Teie pearaputuses on midagi väga tuttavat.
Ja need kuldsed juuksed... Näidake mulle oma nägu.
Kus te olete?
Kus te olete, vastake!
Vastake!
Kui kuri võlur on teid ära nõidunud, siis ma tapan ta!
Kui olete vaene, siis rõõmustan: printsessid on kõik eputised.
Kui te ei armasta mind, sooritan palju kangelastegusid
ja ma hakkan teile meeldima. Vastake! Öelge midagi!
Kus te olete? Vastake!
Kus te olete?
Kus ta on? Mu kallis, mu tütreke!
Siin ta on, teie kõrgus, kallis väimees.
Milline lollus! - Kuidas, lollus?
Vaadake tema jalakest.
Milleks jalga vaadata, kui näen näostki, et see pole tema.
Aga king ju sobib talle. - Ikkagi pole tema.
Ei, kuninga sõna on seaduseks.
Kellele king sobib, see on printsi pruut.
Ise ütlesite sõduritele. On nii, sõdurid? Vaikivad.
Ei, siin on asi selge, kallis väi.
Milline ebameeldivus! Mida nüüd teha?
Tantsida muidugi!
Mis teiega on, kaunitar? Te lonkate.
Kohmard! - King põgenes teil jalast!
See on teile väike. Kuidas see teile jalga saadi?
Ka teile on king väike. - See ei tähenda midagi!
Ka tundmatul kaunitaril lipsas eile king jalast.
Tundmatule kaunitarile oli king pisut liiga suur.
Intrigant! Ma kaeban kuningale!
Ma kaeban kuninga peale! Ma... teie kõrgus, ta...
Proua, ärge heitke meelt, ehk on teil veel tütreid? - On!
Palun mitte itsitada!
Metsavaht, kes on see tüdruk?
Minu tütar Tuhkatriinu. Sama lahke nagu mina.
Armastusest isa vastu aitas Annale kinga jalga.
Mina ei teadnud midagi, äkki näen, tema istub ja nutab.
Vaadake, mille pärast!
Teine king!
Ja tema ise!
Tema ise!
Prints! Kus on prints?
Milline muinasjutuline sigadus!
Ma ei saa siia riiki enam jääda. Ah sina madu!
Tibukesed, minu järel!
Kroon ka veel peas!
Kus siis prints on?
Ta põgenes kurbuse eest seitsme maa ja mere taha.
Kell üksteist lossi aja järgi.
Mina olen süüdi. Miks ma talle metsas kõike ära ei rääkinud!
Minu pärast saavad kõik hukka: prints, mina, kuningas ja kogu riik.
Kallis prints, kus sa küll oled?
Ta on siin!
Pojake!
Ma pole võlur, alles õpipoiss,
kuid sõprus aitab meil korda saata tõelisi imesid.
Tubli, poiss! Panen sulle selle eest viie.
Vaheta riided, Tuhkatriinu. Varsti algab sinu pulm.
Laulatus!
Tuhkatriinu pole veel öelnud, kas ta mind armastab.
Mulle ei meeldi, kui inimestel segatakse suhteid klaarida.
Näete siis sõbrad, jõudsimegi täieliku õnneni.
Kõik on õnnelikud. Peale metsavahi eide.
Aga tema on ise süüdi. Tutvused tutvusteks,
kuid südametunnistus peab ka ikka olema.
Kunagi küsitakse: mis on teil ette näidata?
Tutvused ei tee jalga väikeseks, hinge suureks ega südant õiglaseks.
Ja ka paa˛ipoiss jõuab oma õnneni.
Printsil sünnib tütar, Tuhkatriinu koopia.
Ja paa˛ armub temasse.
Ma annan rõõmuga oma lapselapse talle naiseks.
Jumaldan selle poisi hingeomadusi: ausust, õilsust, oskust armastada.
Jumaldan neid imelisi tundeid, mis iialgi otsa ei lõppe.
LÕPP
Tõlkinud Jaana Peterson